”Find fire
fejl”
Pilehuler på
besøg på Vejen Kunstmuseum
|
![](../thobias%201.JPG) |
Hvad laver den her – en mægtig UFO-sag, der er landet
midt mellem Niels Hansen Jacobsens skulpturer? Tja, her står den og
vækker til eftertanke, giver plads til oplevelser for de mindst … og de
store, der måtte vove forsøget, om de kan komme helskindet ind og ud af
hulen!
Rundt om i museet sale har de meget forskelligartede
huler fundet sit til rette. Hver af de fire er fremstillet i samspil
mellem Annette Holdensen og en af landets dygtige pileflettere. Hulerne
blev til som led i Pileforeningens Jubilæumsudstilling, der i perioden
23. marts – 22. april blev vist på Trinitatis Kirkeloft ved Rundetårn i
København.
Men hvordan har hulerne fundet vej til Vejen Kunstmuseum?
Tilbage i 2005 tildeltes Annette Holdensen Valdemar
Petersen og hustru Esther Moesmann Petersens Legat, der er knyttet til
Vejen Kunstmuseum, hvor der samtidig vistes en retrospektiv udstilling
fulgt af et rigt illustreret katalog. I maj det følgende år gæstede
Annette Holdensen Vejen Billedskole til en weekend med hulebyggeri. Det
ene resultat har siden haft plads i museets publikumsrum – en hyggelig
læsehule, der er fremstillet i fællesskab med billedskolens glade
amatører, og med afsæt i store mængder af frisk pil, der blev hentet i
Skoleskoven i udkanten af Vejen.
![](../skoleinfo/hulevaerksted/14%20ah%20(Small).JPG) |
I forlængelse af huleweekenden fortalte Annette
Holdensen om pilehyttebyggeriet, der var under opsejling, og
huskede heldigvis på en bemærkning, der i forbifartren kom fra
museumsinspektør Teresa Nielsen: ”Dem vil vi meget gerne have på
besøg på Vejen Kunstmuseum, når en gang udstillingen i København
er forbi.” En formiddag omkring midten af april 2007 ringede
telefonen, og Annette Holdensen meddelte, at udstillingen i
Rundetårn var ved at være slut ”Om vi da stadig gerne ville have
hulerne på besøg?” I givet fald skulle der handles hurtigt, for
vognmanden skulle hente dem få dage senere! Efter at have set de
herlige huler var beslutningen truffet – de kunne jo fint finde
sig til rette rundt om i museets sale – og her er de så: |
Blandt Hansen Jacobsens værker i Skulptursalen møder man
en stram og fast hule, der er lavet i dialog mellem Annette Holdensen og
Ane Lyngsgaard. Her er et trygt rum, hvor ungerne kan kravle ind til de
prikkede puder og ligge og kigge op gennem hullet for oven, eller ud af
den lille øjeagtige åbning i siden. Den enkle, stærke form står flot i
kontrast til Hansen Jacobsens mægtige gipsfigurer.
Hulen er netop som den, der længe har været ønsker om at
få til huset for dér at indarbejde en ”lyttestation”, hvor man kan ligge
med hørbøfferne på og få historierne bag nogle af skulpturerne – de
nordiske mytologifortællinger om ”Den bundne Loke”, ”Thors rejse til
Udgård”, H. C. Andersens eventyr om ”Den lille Havfrue”, Brødrene Grimms
beretning om ”Den tapre Skrædder” og Shakespeares ”Kong Lear”. Hulens
besøg har for alvor sat gang i planerne og tanker om, hvordan teknikken
indarbejdes... |
![](../flet%20nr1.JPG)
|
![](../flet%20nr2.JPG) |
![](../flet%20nr5.JPG) |
Som en kæmpe,
henslængt hæklet bøllehat ligger i Malerisalen den hule, der er blevet
til i dialog med Eva Seidenfaden. Den er flettet i helt frisk dugpil, og
har lige så stille sat sig, så hulens åbning nu er diagonal – en fin
udfordring til ungerne, der vil indenfor. Hulen er fremstillet i to
dele: Den ydre fine, lette skal og den indre, nederste måtte. Den er
flettet som en stor, løs cirkel, hvor Eva Seidenfaden har indvævet
strimler af pels fra sine får. Kombinationen giver en super blød og
lækker bund i hulen. Dugpilens blå-grå skær står flot til kjolen, som
Marie Thaarup bærer på det portræt, som Ejnar Nielsen har malet af
hende, og som Göteborg Konstmuseum for en tid har betroet Vejen
Kunstmuseum.
![](../flet%20nr3.JPG) |
I Skibelundsalen
står en dobbelthule. Om den fortæller Marianne Mortensen på sin
hjemmeside: ”Annettes og min hule er flettet på to europaller i pil,
cykelslanger og fejltrykte plakater. Projektet gik for vores vedkommende
i gang 1. januar 2007, og det har været en fantastisk oplevelse at få
lov til, og mulighed for at arbejde sammen med en så spændende og
inspirerende kone som Annette.” Fletværket er forankret i de to rødbrunt
bemalede paller. Kigger man nærmere efter, er der faktisk ikke tale om
almindelig fletværk. De strenge, rette linier er opnået ved blot at
knytte pilegrenene sammen, hvor de krydser. Til formålet er ofret en del
cykelslanger, som er klippet over til ringe, der er brugt som
elastikker, men meget stærkere! Og de fejltrykte plakater er blevet
foldet og flettet til et fint tag, der har fået samme rødbrune farve som
pallerne! |
Ved billedskolens
fernisering den 28. april – hvor der var et mylder af mennesker med 140
fremmødte gæster - var den et hit! De mindste gæster nød at kravle ind
fra hver sin side og hilse på hinanden, og kunne måske der få lidt fred
sammen?! Den lette lodrette/vandrette struktur giver mange forskellige
associationer – én kom til at tænke på eksotiske flettede pælehytter,
mens andre med krydsstrukturen kom til at tænke på tremmer, og syntes,
at det så ud som om ungerne var i fængsel!
|
![](../flet%20nr6.JPG) |
![](../flet%20nr4.JPG) |
Først i
Gallerigangen står den hule, der er lavet sammen med Anne Folehave. Det
er den, der minder allermest om den hule, som Annette Holdensen lavede
sammen med billedskolens folk i maj 2006. Med afsæt i en palle, der er
bemalet med blå harlekin tern, vokser pilekonstruktionen frem og snor
sig i alle retninger, hulter til bulter, og med sjov effekt er
pilegrenene knyttet sammen med elektriker strips i mange forskellige
farver. Indgangen er fremhævet med et bundt pilekviste, der er snøret
godt sammen med hidsig blå tørrestativssnor!
Nu står de dér, de
fire huler, og venter på, at glade små gæster fra dagplejen, børnehaver,
på besøg med mor, far eller bedsteforældrene kommer og leger, så de
rigtig kan udfylde deres mission – at være herlige oplevelsessteder!
ALLE ER VELKOMNE |
Tilbage |